Se haluaa, että viemme heidät takaisin.
Luulee, että he selviävät matkasta ilman meitä.
Varo!
Aivan, itään. Kohti aurinkoa.
Ymmärrän. Voit luottaa minuun.
Voitte luottaa minuun.
Tehdään niin.
Afrikkaan.
Mitä?
Minun on luovittava. Eikö se miellytä sinua?
Haluat Afrikkaan, eikö niin? Sitten on luovittava.
Minä tulen ruoriin. Tapatat meidät kaikki.
Joo, joo... Mene pesulle, senkin tyhmä orja.
Itään.
Annetaan signaali.
Hän menee piiloon kun laiva on lähempänä. Sitten huudetaan.
He tutkivat laivan.
Ole valmiina.
KUUSI VIIKKOA
Ottakaa kurssi, herra Packwood.
Suoraan eteenpäin!
Auttakaa! He ovat paholaisia!
Olemme espanjalaisia! - Auttakaa!
Ampukaa yli!
Tehkää tilaa haiseville pakanoille!
Kaikki selliin!
Ovi! Sulje ovi!
Ota käsi pois.
ESPAN JAN KUNINGATAR ISABELLA II
Ikäviä uutisia, teidän kuninkaallinen korkeutenne.
MARTIN VAN BUREN -
YHDYSVALTAIN 8. PRESIDENTTI
Espanjan suurlähettiläs Calderon pyrkii puheillenne. - Ei nyt.
Hänellä on tärkeää asiaa.
ÄÄNESTÄKÄÄ VAN BUREN UUDESTAAN PRESIDENTIKSI
Yritän juoda brandyani pitkän päivän päätteeksi. - Ymmärrän.
Ajattelin vain, että haluatte ehkä hoitaa tämän itse.
Maassamme on 3-4 miljoonaa neekeriä.
Miksi ihmeessä nämä 44 kiinnostaisivat minua?
Siihen on syynsä. - Hoitakaa asia jotenkin.
Laivan nimi on Amistad. Se on liian pieni ylittämään Atlantia.
Ovatko orjat karanneet plantaaseilta?
Ovatko he Länsi-Intiasta? - He eivät näytä siltä.
Ainakaan sen perusteella, mitä näin matkalla vankilaan.
Heillä on arpia. - Arpia?
Partiolaiva otti heidät kiinni Long Islandin rannikolta.
Heidät kuljetettiin New Haveniin paikallispoliisin huostaan.
Heitä on nelisenkymmentä, neljä tai viisi lasta.
Syytteet luetaan ylihuomenna. Heitä syytettäneen murhasta.
Yritän tehdä sille jotain.
Vaadin pidätyksen laillisuuden tutkimista hidastuskeinona.
Varmistakaa, että he saavat kunnollisen lakimiehen.
Päällikkö!
Hän ei ole päällikkö.
Veli!
Hän ei ole sinun veljesi. - Mikä hän sitten on?
Valkoinen mies.
Oikeuden istunto alkaa Herran vuonna 1839.
Puheenjohtajana tuomari Andrew T. Judson.
Pyydän lupaa puhua.
Yleinen syyttäjä Holabird on hyvä.
Esitän oikeudelle syytteet merirosvoudesta ja murhasta.
Vaadin laillisuuden tarkistamista... - En lopettanut vielä.
Luitte syytteitä, jotka oma vaatimukseni saattaa kumota.
Vaatimuksenne, herra Tappan, on yhdentekevä -
ellei korkeampi oikeusaste sitä hyväksy. - Hän on oikeassa.
Älkääkä esittäkö lakimiestä, koska ette selvästikään ole sellainen.
Kuten olin sanomassa... - Herra puheenjohtaja.
Herra ulkoministeri.
Olen täällä Yhdysvaltain presidentin puolesta -
valvomassa Espanjan kuningattaren etua vuoden 1795 sopimuksen mukaan.
Olkaa hyvä, herra Forsyth. - Kiitos.
Nämä orjat ovat Espanjan omaisuutta -
ja mainitun sopimuksen perusteella ne on palautettava viipymättä.
Sopimus ajaa muiden vaateiden ohi. - Ne orjat kuuluu meille.
Keitä te olette?
Me laivaston upseerit Thomas R. Gedney ja Richard W. Meade -
olemme täällä yksityishenkilöinä -
vaatimassa omistukseemme espanjalaista laivaa Amistadia -
ja sen koko lastia. Olkaa hyvä.
Onko vaatimuksenne pätevämpi kuin Espanjan kuningattaren?
Missä hän oli kun me tuotiin laivaa satamaan, herra tuomari?
Espanjan kuningatar hallitsi maataan.
Upseerien vaatimus on... - Herra tuomari.
Nämä kaksi miestä ovat orjien todelliset omistajat.
Heidän puolestaan puhuu kuitti -
joka on päivätty Havannassa, Kuubassa 26.6.1839.
Pyydän tuomioistuinta välittömästi luovuttamaan tämän lastin -
ja laivan päämiehilleni José Ruizille...
"Joso" Ruizille ja... Pedro Montesille.
Päivää, herra Tappan. Olen lakimies Roger F. Baldwin.
Hoidatteko kiinteistöasioita? - Niitä ja muita omistusasioita.
Miten voin olla avuksi? - En tiedä. Mitä te sitten teette?
Omistan liikeyrityksiä ja pankkeja.
Te ehkä voisittekin auttaa minua, mutta en tullut siksi.
Minä haluaisin auttaa teitä. - Minua?
Hoidan omistuskiistoja vaihtelevalla menestyksellä.
Tämä on selvästi omistusasia.
Kaikki osapuolet esiintyvät omistajina.
Kiitos, herra... - Roger S. Baldwin, lakimies.
Tässä tarvitaan rikosasioihin erikoistunutta lakimiestä.
Mutta kiitos tarjouksestanne.
Ei millään pahalla, herra Tappan -
mutta jos sellainen olisi tarpeen, en olisi tullut tänne.
Pyydänkin arvoisaa kollegaamme -
Massachusettsin John Quincy Adamsia -
harkitsemaan vielä kerran ja hylkäämään -
James Smithsonin esittämän omituisen ehdotelman -
"Kansallisaarteiden instituutin" perustamisesta.
Herra Adams taitaa mietiskellä vastaustaan.
Jos olisin pitänyt huomioitanne vastauksen arvoisena, Pickney -
olisitte varmasti kuulleet ääntäni... tunteja sitten.
Kuka? - Lewis Tappan.
Onko minun tavattava hänet? - Ei, mutta hän toivoo niin.
Auta vähän. Vai toivoo hän tapaamista?
En tunne ketään Tappania. - Olette tavannut hänet monta kertaa.
Missä hän on? - Tuolla.
Mitä tuossa on?
Missä? - Tuolla.
Lewis, mukava nähdä taas. - Samoin.
Tässä on Theodore Joadson. - Päivää.
Voimmeko puhua jossain... - Kävellään puistossa.
Päästä irti. Tänne päin.
Tämä on merkittävä juttu, ulkoministerinkin mielestä.
Ei tarvitse huutaa. - Ei...
Ulkoministerin mukaan orjat kuuluvat Espanjan kuningattarelle.
Muitakin vaatimuksia on esitetty. Kaksi... - Mikä vuodenaika nyt on?
Nyt en ymmärrä. - Mistä tietää vuodenajan katsomatta kalenteriin?
Vaahteranlehdet ovat poissa, eikä presidentti ole kotosalla.
Luuletteko, että Van Buren piittaisi 11-vuotiaan tiarapään oikuista?
Uskokaa pois, tällä hetkellä häntä kiinnostaa vain yksi asia:
Olla mieliksi kaikille.
Toisin sanoen, hän haluaa tulla valituksi uudelleen.
Auttaisitteko vähän?
Autatteko meitä? - Päästäkää käteni.
Ottakaa keppini.
Herra Adams? - Mitä?
Orjuuden lakkauttamisen kannattajana, autatteko meitä?
En ole orjuuden puolesta enkä sitä vastaan. En auta teitä.
Herra presidentti? - Mitä?
Tunnen presidenttikautenne saavutukset, kuten isännekin.
Olitte vasta lapsi kun isänne loi demokratiamme perustaa.
Olette itse omistanut elämänne niiden periaatteiden hiomiselle.
Esi-isämme jättivät hoidettavaksemme yhden asian -
joka on hoidettava ennen kuin 13 siirtokuntaa ovat yhdysvallat.
Ja kuten hyvin tiedätte, se asia on orjuuden lakkauttaminen.
Te kannatatte orjuuden lakkauttamista -
myönsitte sen itse tai ette... - Herra Joadson.
Te lukeudutte kannattajiimme.
Olette oppinut mies, Joadson. Tunnette historiankirjat.
Minäpä kerron jotakin oppineisuudesta.
Oppineisuus on hyödytöntä ilman diplomaattisuutta.
Tiedän, mistä puhun.
Suokaa anteeksi, herrat.
Tähtäsimme korkealle kääntyessämme puoleenne. - Tähdätkää alemmas!
Etsikää joku, jolle jokainen häviö on innoituksen lähde.
Jos orjat luovutetaan Espanjalle, heidät teloitetaan Kuubassa.
Mikäli luutnantit voittavat, orjat myytäneen Espanjaan -
ja teloitetaan siellä.
Mikäli Montes ja Ruiz voittavat... - Minkä arvoisia he ovat teille?
Puhumme jutusta, emme rahasta. - Jutusta, tietenkin.
Asia on yksinkertaisempi kuin luulettekaan, herra Tappan.
Voisimme yhtä hyvin puhua maasta tai karjasta. - Karjasta?
Kyllä. Orjaksi voi ostaa ja myydä vain sellaisia -
jotka ovat syntyneet orjina plantaasilla.
Olenko oikeassa? - Kyllä.
Ovatko he syntyneet orjina? Syntyivätkö he plantaasilla?
Meillä ei ole varmuutta siitä. - Sanotaan, että niin on.
Siinä tapauksessa he ovat tavaraa, jota ei voi asettaa oikeuden eteen.
Toisaalta, jos he eivät ole orjia, heidät on hankittu laittomasti.
Kapina, merirosvous ja murha ovat sivuseikkoja.
Kyse on varastetun tavaran laittomasta kuljetuksesta.
Voitamme väistämättä.
Kyse on oikeamielisyydestä. - Mistä?
En halua, että tästä tulee pelkkää lainopillista kinastelua.
En tiedä, mitä tarkoitatte. Puhun asian ytimestä. - Samoin.
Kohtalomme orjuuden vastustajina ja kristittyinä on pelastaa orjat.
He ovat ihmisiä, eivät karjaa.
Pestasiko Kristus lakimiehen saivartelemaan puolestaan?
Hän kulki ristille, arvokkaasti. Se oli kannanotto.
Meidän on tehtävä samoin.
Mutta Kristushan hävisi. - Ei hän hävinnyt.
Tehän haluatte voittaa. - Kyllä.
Minä ainakin haluan. En saa aina palkkaakaan, ellen voita juttua.
Mistä pääsemmekin takaisin aiempaan kysymykseen rahasta.
Tarvitsen 2,5 dollaria päivässä edustaakseni heitä hyvin.
Keitä he ovat?
Taitavat voida pahoin.
He ovat laulajia.
Miksi he näyttävät niin kurjilta?
Te ette kuulu tänne. Pöytännekään ei kuulu tänne.
Tämä on temnejen aluetta.
Hyvää päivää.
Haluatteko istua? Istukaa mende-maille.
Mitä sinä teet, temne?
Kerjäätkö vaikeuksia? Mene takaisin omille maillesi.
Vie tämä pöytä pois täältä.
Vien teidät sherbrojen pariin.
Kas noin.
Olen pahoillani, en ymmärrä.
Anteeksi, minun nimeni on Roger Baldwin.
Theodore Joadson edustaa orjuuden vastustajia.
Professori Gibbs on kielitieteilijä.
Mitä te haluatte?
Jatka puhumista. Puhuttakaa heitä.
Oletko nähnyt tätä ennen?
Voisin tappaa sinut paljain käsin ennen kuin ehdit nostaa miekkasi.
Onko tämä sinun?
Ei. Ei sitten.
Minun täytyy tietää, mistä te olette kotoisin.
Mitä hän sanoi?
En ymmärrä sanaakaan. Pelkkää hölynpölyä.
Hän käski kai näyttää karttaa.
Yrittääkö hän auttaa meitä? Vai ei? - En tiedä.
Hän muistuttaa sitä Baoman kylän fulaa -
joka pestautuu korjaamaan elefantinpaskaa pelloilta.
Ehkä me tarvitsemmekin paskankorjaajaa juuri nyt.
Tässä on Afrikka. Oletteko te Afrikasta?
Mitä hän haluaa? - Idiootti puhuu itsekseen.
Synnyittekö te Länsi-Intiassa? Mistä te olette kotoisin?
Idiootteja kaikki kolme.
Mitä hän sanoi? - Hän sanoi... että heidän on lähdettävä.
Tuolla ne villit ovat! - Vapauttakaa orjat!
Toista ihmistä ei voi omistaa! - Valkoisen miehen tappajat!
Taas ne surkean näköiset ihmiset.
Miten voitte kohdella ihmisiä noin? - Amerikka amerikkalaisille!
Herran siunausta.
Minä en pelkää teitä enkä noituuksianne.
Aseta kätesi Raamatulle. Rukoilen puolestasi.
He ovat ihmisiä, eivät eläimiä! - Orjuus tuhoaa tämän maan!
Yön hiljaisuudessa, espanjalaisten nukkuessa -
villit irrottautuivat kahleistaan ja hiipivät kannelle kuin elukat.
Siellä he kävivät sapelein ja puukoin miehistön kimppuun.
Heidän tekojensa epäinhimillisyys... - Tiedätkö jo, kuka hän on?
...on sanoinkuvaamatonta. - Joku neuvonantaja. Ehkä heidän.
He jopa silpoivat yhden uhreistaan. - Entä tuo mies?
Ehkä heidän neuvonantajansa.
Ruiz ja Montes ohjasivat Amistadin urhoollisesti näille rannoille.
Ilman heidän urheuttaan emme olisi ehkä koskaan kuulleet verilöylystä.
Ilman heidän urheuttaan nämä roistot olisivat päässeet karkuun.
Entä paskankorjaaja?
Hän taitaa edustaa meitä.
Tiedättekö, mitä eroa on lehmällä ja kaalilla?
Tiilellä ja karhulla?
Tai hillerillä ja presidentillä?
Espanjan hallitus toivoo, että teiltä puuttuu sellainen järki.
Tässä ei ole kyse murhasta eikä verilöylystä. Tämä on arkisempaa.
Kyse on tämän ja sen välisestä erosta.
Haluan näyttää teille jotain.
Avaa suusi. Hän ei tietenkään ymmärrä, koska ei puhu englantia.
Abra su boca.
Eikö hän ymmärrä espanjaa? Hänen sanotaan syntyneen Kuubassa.
Ehkä hän ei pidä teistä. - Harva pitää, herra Holabird.
Oppiko hän tämän koristelutavan kuubalaisella plantaasilla?
Kuubalaisella plantaasilla...
Nouse ylös.
Levántate.
Nouse ylös.
Kiitos.
Minä puhun enemmän espanjaa, vaikka synnyin Philadelphiassa.
Espanjalaisilla plantaaseilla orjat pysyttelevät omissa oloissaan.
Mihin he espanjaa tarvitsisivat? Muutama käskysana riittää.
Ohjeita voi antaa elein, kuten eläimille. - Herra tuomari!
Edustan Ruizia ja Montesia. - Muistan.
Minulla on kuitti Havannasta. - Muistan senkin.
Tässä luetellaan hinta ja nimet, José, Bernardo, Paco jne.
Jätän tämän asiakirjan todisteeksi päämiesteni puolesta.
Herra Baldwin, olette esittänyt monenlaisia aihetodisteita.
Onko teillä mitään todellista tämän asiakirjan kumoamiseksi -
ja omien vaatimustenne tueksi?
Voin varmasti kehitellä jotain, kuten he tekivät. - Siis ei ole?
Minulla on heidät. - Se ei vielä riitä.
Pärjäsit aika hyvin. - Niinkö?
Paremmin kuin odotinkaan. - Kiitos.
Pelkäsin sinun unohtavan, että tämä on ihan tavallinen juttu.
Älä sitä pelkää. - Hyvä niin.
Hei, Cinque. Olen asianajajasi Roger Baldwin.
Kiitos.
Minun pitää todistaa, mistä te olette kotoisin.
Haluatte näyttää, mistä olemme kotoisin.
Mutta miten te sen kertoisitte?
Miten voin selittää, mistä olemme kotoisin?
Ehkä... - Minä...
Teidän pitää puhua ensin.
Minä olen täältä kotoisin.
Tämä maa. - Tämä on kotini.
Kuuba on saari.
Amistad. Täällä kaikki tapettiin.
Kuuba, Amistad... Onko Kuuba kotinne? En usko.
Afrikka on teidän kotinne, eikö olekin?
Te tulitte täältä kaukaa.
Olen tullut näin kaukaa.
Anna ne paperit. - Emmekö mene sisään?
Ei kannata. - Miksei? Mitä nyt tehdään?
Tällä oikeuden päätöksellä saamme etsiä laivasta todisteita.
Mitä he halusivat? - Astua laivaan. Se ei käy ilman oikeuden päätöstä.
Tuletteko?
He menevät laivaan. - Se on sinun syytäsi.
Jos jätit paperin laivaan meidän on haettava se.
Sytyttäkää lamppu, herra Baldwin.
Yritän koko ajan.
Herra Joadson?
Oletteko kunnossa?
Kyllä...
Löysin tämän lastiluettelon eilen Amistadilta.
Dokumentti näyttää ehkä tukevan syyttäjän kantaa.
Se on luettelo laivan lastista. Tässä on espanjalaisia nimiä -
jotka Ruizin ja Montesin mukaan ovat päämiesteni nimiä.
Ne on kirjattu marginaaliin käsin.
Mutta tämä ei olekaan Amistadin lastiluettelo.
Tämä on osa erään portugalilaisen aluksen lastiluetteloa.
Nimittäin pahamaineisen orjalaiva Tecoran.
Voin marssittaa tänne todistajia vahvistamaan seuraavan:
Tecora kulkee Länsi-Afrikan rannikolla -
Norsunluurannikolla ja Sierra Leonessa.
Tiedän, että Sierra Leone kuuluu Brittiläiseen imperiumiin.
Orjakauppa on laitonta siellä. Satamakin on nimeltään Freetown.
Miten portugalilainen Tecora voi käydä orjakauppaa niillä vesillä?
Minäpä kerron teille:
Laittomasti.
Tämä todistaa, että nämä miehet valehtelevat.
Päämiesteni matka ei alkanut Havannasta, kuten väitetään.
Heidän matkansa alkoi paljon, paljon kauempaa.
Taisin aliarvioida taitojanne.
Pidän tuota kohteliaisuutena. - Ja syystä. Te taisitte voittaa.
Vaikea kuvitella, ettei heitä vapautettaisi tämän jälkeen.
Vuodanko minä verta? Ei siitä tullut haavaa.
Mitä pahaa minä olen tehnyt?
Aloitte ajaa tätä juttua.
Pitäisin tuotakin kohteliaisuutena.
"Ymmärtänette, että toivon teiltä pikaisia toimenpiteitä -
ennen kuin afrikkalaisten asia rasittaa maidemme välisiä suhteita."
"Mahtavien maidemme."
"Mahtavien maiden on käytävä kauppaa."-Loistavaa.
"Orjuus on kaupankäyntimme perusta Uudessa maailmassa."
"Ilman sitä erinomaiset kauppa- suhteemme..."-Saattavat vaarantua.
"Ilman sitä emme olisi voineet auttaa Yhdysvaltoja -
kapinassa brittiläisiä vastaan."
"Meidän orjanomistajien on pidettävä yhtä."
"Puhukaa inhimillisyydestä kansan syville riveille -
mutta pitäkää kiinni heitä suojaavasta vallasta."
"Se valta on tietenkin heidän rikkautensa."
"Afrikkalaisia ei pidä koskaan vapauttaa."
"Kunnioittavasti, Isabella II, koko Espanjan kuningatar."
Minähän en taivu jonkun kesken- kasvuisen kuningattaren tahtoon.
Heillä ei ole merkitystä. - Pitäisi sanoa lapsen.
Keskittykää vaikutuksiin täällä, ei Euroopassa. - Mitä ne ovat?
Sanoitte itse, ettei sillä ole merkitystä. - Nyt on.
John Calhoun kävi luonani. Hän selitti, että tapauksen merkitys -
ja symboliarvo ovat suuremmat etelässä kuin pohjoisessa.
Afrikkalaisten teloittaminen lisää orjuuden vastustajien kannatusta.
Jos heidät vapautetaan -
eteläiset osavaltiot kääntyvät teitä vastaan -
ja voitte unohtaa haaveet uudesta presidenttikaudesta. - Tämän takia?
Eikä siinä kaikki. - Mitä vielä?
Olen samaa mieltä kuin Calhoun -
joka uskoo, että tämä voi viedä meidät lähemmäs sisällissotaa.
Tämäkö? - Kyllä, herra presidentti. Mutta meillä on vielä toivoa.
Valamiehet haluavat ehkä vapauttaa afrikkalaiset -
mutta valamiehet voi erottaa. - Voiko?
Mielestäni meidän pitäisi vaihtaa tuomaria. - Voimmeko tehdä niin?
Tuomari Judson voi jäävätä itsensä monellakin perusteella.
Olen tutkinut vaihtoehtoja ja löysin mielestäni paremman.
Hän on nuori tuomari, jolla on ura edessään.
Hänellä ei vielä ole tarvetta jättää jälkeään historiaan.
Hän on valtavan epävarma, etenkin katolilaisesta taustastaan.
Onko hän katolilainen? - Hänen isoisänsä oli.
Herra Coglin on yrittänyt salata sitä koko pienen ikänsä.
Tuomari Coglin. - Kiitos, että tulitte.
Olen lukenut Amistadin tarinaa lehdistä.
Oikeista lehdistä. - Oikeista...
Tämä viimeisin käänne on huonoa onnea. Mikä nyt neuvoksi?
Siksi tulinkin Massachusettsiin teitä häiritsemään. - Ei häiriötä.
Miten se nuori lakimies reagoi uutiseen? - Rauhallisesti.
Hän teki kaiken oikein. Hän todisti kantansa oikeaksi.
Todistiko? - Yllättävää kyllä.
Hän saa tehdä sen uudestaan.
Kaikki sujuu yleensä helpommin toisella kerralla.
Hänen tekemisillään ei ole enää väliä.
Van Buren on kuulemma itse valinnut uuden tuomarin. - Ei kai?
Minä hölmö luulin, että toimivalta ja tuomiovalta ovat meillä erillään.
Eivät sen enempää kuin nämä lehdet.
Nyt tiedätte.
Jos te hoitaisitte juttua... - Vaan kun en hoida, Luojan kiitos.
Mutta jos hoitaisitte... Mitä te tekisitte?
Kun minä toimin asianajajana kauan sitten, nuorena miehenä -
tajusin monien erehdysten jälkeen -
että oikeussalissa voittaa se, joka kertoo parhaan tarinan.
Epälakimiesmäisesti annan teille sen tiedonjyvän ilmaiseksi.
Kiitän ajastanne.
Mikä heidän tarinansa muuten on?
Anteeksi? - Mikä heidän tarinansa on?
He ovat Länsi-Afrikasta.
Mutta mikä on heidän tarinansa?
Mistä te olette kotoisin?
Georgiasta. - Vai Georgiasta...
Kertooko se kaiken teistä? Siinäkö on tarinanne?
Ei, te olette entinen orja, joka ajaa orjuuden lakkauttamista.
Olette voittanut suuria esteitä matkallanne, luulisin.
Se on teidän tarinanne, eikö totta?
Sen "lakimiehen" kanssa te todistitte heidän olevan afrikkalaisia.
Onneksi olkoon.
Mutta te ette tiedä, ettekä ole edes kyselleet, keitä he ovat.
Pitääkö paikkansa?
Seitsemän... kahdeksan...
Yhdeksän... kymmenen...
Laskisitteko yhdestä kymmeneen mendeksi, herra Baldwin?
Yksi... kaksi... kolme...
Neljä... viisi...
Mitä täällä on tapahtunut?
Yksi kuoli viime yönä. Yritimme viedä ruumiin hautaan.
Haluavatko he asua ruumiin kanssa?
He haluavat haudata hänet.
Hänet pitää haudata poro-menoin tai sielu vainoaa heitä ikuisesti.
Jos minä johtaisin tätä paikkaa antaisin heidän haudata hänet.
Ajattelin samaa.
Minun nimeni on Kai Nyagua ja James Covey.
Puhun mendeä ja englantia, hänen kieltään.
Te voitte keskustella minun välitykselläni.
Nämä vaatteet? - Ja nimet.
Britit pelastivat minut orja- laivalta. En palannut Afrikkaan.
Meillä on ongelma.
Vapauttamistanne puoltanut tuomari on erotettu.
Uusi tuomari johtaa käsittelyä, joka tapahtuu ilman valamiehiä.
Miten se on mahdollista? Ei päällikköä voi vaihtaa.
En osaa selittää sitä niin, että sinä ymmärtäisit. Tai minäkään.
Voin vain kertoa, että näin on käynyt.
En ole suuri puhuja enkä neuvonantaja, Cinque.
Omieni joukossa minulla ei ole vaikutusvaltaa.
En tiedä, saanko tämän tuomarin vapauttamaan teidät.
Tarvitsen sinun apuasi.
Sinun on puhuttava oikeudessa.
En ole mikään neuvonantaja. En voi puhua muiden puolesta.
He ovat eri mieltä. Olet kuulemma merkittävä mies.
En ole.
Kuulin juttua jostakin leijonasta.
Tapoit kuulemma yksin pedoista hurjimman.
Eikö se olekaan totta?
Se oli tappanut jo monta ihmistä.
Jopa metsästäjiä.
Kaikki pelkäsivät, minäkin.
Olin makuulla perheeni kanssa, kun se ilmestyi kuin tyhjästä.
Sen hyökätessä tartuin isoon kiveen ja heitin sen.
Ja kuin ihmeen kautta, kivi osui leijonaan.
Kivi tappoi leijonan. Hän ei tiedä miten.
Kivi.
Koko kylä oli minulle kiitollinen.
Kaikki kunnioittivat minua.
Minua kohdeltiin kuin ruhtinasta.
Sain hienoa kangasta lahjaksi.
Sain kaikenlaisia lahjoja ja otin kaiken vastaan.
Mutta tiesin, etten ollut niitä ansainnut.
Ellen olisi osunut leijonaan...
Hän ei istuisi tänään täällä selittämässä näitä asioita meille.
Hän olisi vain kuollut.
Ymmärrättekö?
Olen onnekas mies, en merkittävä.
Voisin olla samaa mieltä, mutta sinä unohdat jotain.
Sen toisen leijonan.
Amistad, kapina... Oliko sekin vahinko? Tuskin.
Ei se ollut rohkeutta.
Jokainen mies tekisi saman päästäkseen takaisin perheensä luo.
Tekin tekisitte niin.
Joku epäilikin, että se on sinun.
Sain sen vaimoltani.
Se suojelee minua.
Miten jouduit vangiksi tänne?
Lyön sinua uudestaan, jos puhut.
Saat puolet satoni tuotosta. Saat kaiken, jos...
Seingbe...
LOMBOKON ORJALINNOITUS
Herran siunausta, poikaseni. Jumala rakastaa teitä kaikkia.
Menkää nyt, Jumala antaa anteeksi.
Tämä on sairas, älä anna sille mitään.
Tälle ruokaa.
Tälle, tälle ei.
Luukku auki.
HAVANNA, KUUBA
1300. Onko kaikki hyvin? - Kyllä on.
Tuo on paholaisen riivaama. - Eikä ole. Kaunis neekeri.
Meillä ei ole paljon aikaa. Kirahvineekeri.
Äkkiä nyt, meillä on kiire. Kuolaava neekeri.
Pitkä ja laiha. - Toinen laiha.
Seuraava: Bernardo. - Bernardo.
Kaikki alas.
Minäkin halusin tappaa heidät.
Mutta he sanoivat, että he veisivät meidät takaisin kotiin.
Kiitos.
Aikamoinen tarina: juonittelua, ryöstö, rohkeutta kärsimyksissä.
Ja totta kaikki. Kertokaa, onko tämäkin totta.
Jotkut afrikkalaisheimot ovat pitäneet orjia satoja vuosia.
Kääntäkää.
Kyllä. - Miten orjaksi tullaan esimerkiksi mendejen parissa -
joihin te väitätte kuuluvanne? Kääntäkää.
Sodat, velat. - Ymmärrän. Moniko mies on teille velkaa?
En usko, että ymmärrätte. - Nöyryyttävää!
Afrikkalaisten orjat ovat työntekijöitä.
Omistavatko he maata? Maksetaanko heille palkkaa?
Voivatko he vapaasti päättää, etteivät tee teille työtä?
Hän kuulustelee tulkkia! - Tulkki vastaa todistajan puolesta.
Todistaja ei saa... - Herra Baldwin!
Orjuus tai pakkopalvelus, oli nimi mikä hyvänsä -
periaate on sama. Ja se on hänelle tuttu.
Siinä on kyse rahasta. Orjat, tuotanto, rahaa.
Sehän on koko asian ydin, sekä täällä että Afrikassa.
Mutta yhtä asiaa en ymmärrä.
Teurastetaanko teillä orjia äskeisen kuvauksenne mukaisesti?
Ei tietenkään. Mitä järkeä siinä olisi?
Omien orjien tappaminen on kuin polttaisi oman talonsa, vai mitä?
Miten te selitätte sen paradoksin?
En ymmärrä, mitä tarkoitatte. - Kyllä ymmärrätte. Kuten muutkin.
Te väitätte kiduttajienne, tai uhrienne, toimineen tavalla -
jossa ei ole mitään järkeä. Sama pätee koko lausuntoonne.
Olette varmasti samaa mieltä. Mutta kiitos silti.
Tarinanne oli hyvää viihdettä, kuten hyvä fiktio tapaa olla.
Kapteeni Fitzgerald, mikä on teidän roolinne brittilaivastossa?
Etsin orjalaivoja Norsunluurannikolla. - Koska?
Koska Britannian laki kieltää orjuuden.
Siitä huolimatta imperiumiin kuuluvasta Sierra Leonesta -
kuljetetaan vapaita miehiä laittomasti Uuteen maailmaan.
Se on valitettavan yleistäkin.
Mikä osa Cinquen todistusta oli mielestänne uskottava?
Hänen kuvaamansa orjalinnoitus, esimerkiksi.
Sellainen paikka on olemassa. - Oletteko nähnyt sen?
Emme ole onnistuneet löytämään sitä mutta siitä on paljon todisteita.
Minkälaisia todisteita? Huhujako? - Raportteja.
Tarkoitatteko Cinquen äskeisen kertomuksen veroisia tarinoita?
Sen olemassaolosta on havaintoja.
Cinquen mukaan valtaosa Tecoran lastista murhattiin kylmäverisesti.
Holabirdin mielestä se on paradoksaalista. Mitä te sanotte?
Jos orjakauppiaiden matka keskeytyy tai se vaara on olemassa -
he heittävät vankinsa yli laidan tuhotakseen kaikki todisteet.
Hukuttavatko he satoja ihmisiä? - Kyllä.
Orjakauppa ei taida olla kovin kannattavaa bisnestä.
Vaivalla kerätyt orjat heitetään yli laidan. - Se on kannattavaa.
Kunpa meillä olisi jotain Cinquen tarinan tueksi.
Lastiluettelo.
Tarkoitatteko Tecoran lastiluetteloa?
Lastina olleiden orjien lukumäärää on laskettu 50:llä 10. toukokuuta.
Mitä se tarkoittaa?
Cinquen todistajanlausuntoon viitaten se tarkoittaa sitä -
että Tecoran miehistöllä on ollut liian vähän ruokatarvikkeita.
He ratkaisivat ongelman heittämällä 50 ihmistä yli laidan.
Katson samaa luetteloa enkä löydä siitä mainintaa -
jonka mukaan 50 orjaa olisi heitetty yli laidan.
Ei 10.5. eikä minään muunakaan päivänä. - Selvä se.
Näen, että lastin paino muuttui.
He laskivat kilomäärää. Siinä kaikki.
Kammottavaa matematiikkaa.
Ehkä teidän mielestänne. Minulta taitaa puuttua mielikuvitusta.
Mitä kilomäärää luulette merkinnän koskevan? Mastoa ja purjeita, vai?
Antaa vapaus.
Pyytäisittekö vastaajaa pidättäytymään purkauksilta.
Antaa vapaus!
Jotta saliin saadaan järjestys... - Antaa vapaus!
Hän ei saa huudella mitään kun kuulustelen tätä todistajaa.
Antaa vapaus!
Sinun ei tarvitse teeskennellä kiinnostusta tuohon.
Kukaan ei näe meitä.
En teeskentele. Alan ymmärtää tätä.
He ovat kärsineet meitä enemmän.
Heidän elämänsä oli yhtä kärsimystä.
Sitten hän syntyi ja kaikki muuttui.
Kuka hän on?
En tiedä, mutta aurinko seuraa häntä kaikkialle.
Tässä hän parantaa käsillään.
Siunaa ihmisiä.
Hänelle ojennetaan lapsia.
Mitä tämä on? - Hän pystyi kävelemään merenkin yli.
Mutta sitten tapahtui jotain...
Hänet vangittiin. Häntä syytettiin jostain rikoksesta.
Tässä hän on kädet sidottuina.
Hänen on täytynyt tehdä jotain pahaa.
Miksi? Mitä me muka teimme?
Mitä hän sitten tekikin, hän sai sen takia surmansa.
Haluatko nähdä, miten hänet tapettiin?
Tämä on pelkkä tarina, Yamba. - Ei se siihen pääty.
Hänen oppilaansa ottivat ruumiin alas tältä...
Hänet vietiin luolaan.
Hänet käärittiin kankaaseen, kuten mekin teemme.
He luulivat hänen kuolleen, mutta hän palasi puhumaan heille.
Sitten hän nousi taivaaseen.
Täällä sielu menee taivaaseen kun ihminen kuolee.
Tänne me menemme kun he tappavat meidät.
Ei se näytä kovin pahalta paikalta.
Baukei... Pidä pää pystyssä.
Kaikki ylös.
Olen harkinnut asiaa huolella -
ja hallitus on eittämättä esittänyt hyvät perustelut kannalleen.
Olen ehdottoman varma siitä, että yleinen syyttäjä Holabird -
hänen katolilainen korkeutensa Isabella II -
ja kuningattaren luottoministeri Calderon ovat uskoneet asiaansa.
Uskon myös -
että Ruiz ja Montes ovat ehkä salanneet vankien alkuperän -
mikä puhuu heitä ja espanjalaisia vastaan.
Syntyivätkö he Afrikassa?
Koska vastaus vaikuttaa olennaisesti päätökseeni -
toistan sen vielä:
Syntyivätkö he Afrikassa?
Minä uskon, että syntyivät.
He eivät siis voi olla kuningatar Isabellan omaisuutta.
Eivätkä pelastajiensa Meaden ja Gedneyn.
Määrään herrat Ruiz ja Montes pidätettäväksi välittömästi.
Heitä syytettäköön orjakaupan käymisestä.
Afrikkalaiset vapautettakoon välittömästi -
ja kuljetettakoon valtion kustannuksella takaisin Afrikkaan.
Me teimme sen, Joadson!
Covey, kerro heille! - He tietävät jo.
Katsokaa heitä.
Kuningatar ei ymmärrä oikeuslaitoksenne itsenäisyyttä.
Ellei hallitse oikeuslaitosta, ei voi hallita maatakaan.
Herra Calderon, itsenäinen oikeuslaitos takaa vapautemme.
Mukavaa, että tulit, John. Presidentillä oli asiaa.
Senaattori Calhoun tuli.
John! Pelkäsin, ettet tulekaan.
Se pelko on turha. - Kiitos. Liity seuraan.
Espanjan suurlähettiläs Calderon.
Sinähän sanoit, ettei Calhoun tule. - Niin hän sanoi.
Yhä useampi täällä pohjoisessa asuva on sitä mieltä -
että etelävaltiot ovat heidän alapuolellaan -
muutenkin kuin maantieteellisesti.
He eivät ymmärrä, että orjuus on niin olennainen osa yhteisöämme -
että sen tuhoaminen tuhoaisi koko kansamme.
Se on heidän mielestään moraalitonta, siinä kaikki.
Sen takia mekin olemme moraalittomia ja heitä huonompia.
Me olemme huonompia yhdessä asiassa: rahanteossa.
Me emme ole yhtä vauraita kuin pohjoiset naapurimme.
Jos meiltä nyt vietäisiin elinkeinomme -
tiedämme kaikki, mihin se johtaisi.
Pohjoisesta tulisi herra ja meistä orjia.
Mutta ei taistelutta.
Senaattori Calhoun on turhan vaatimaton.
Hän ei ole meitä huonompi liioittelussakaan.
Mikä tuomioistuin haluaa sytyttää sodan?
Kuka presidentti haluaa sen tapahtuvan virkakaudellaan?
Ei yksikään tuomioistuin ennen tätä.
Eikä yksikään presidentti.
Olkaa meille armollinen. Pyytäkää kuningatartakin olemaan.
Tuomioistuimen ja presidenttimme harkittavaksi jäävä asia ei ole se -
nousivatko nämä afrikkalaiset vihollistaan vastaan -
vaan pitääkö meidän tehdä niin?
Älkää nyt, herra Joadson.
Tämä oli tietenkin ikävä uutinen -
mutta heistä saattaa olla enemmän hyötyä asiallemme kuolleina.
Marttyyrius on aina ollut mitä mahtavin muutosvoima.
Tiedätte, että näin on.
Tiedän omasta kokemuksestani -
että jotkut vihaavat orjuutta lähes yhtä paljon kuin orjat itse.
Jos haluatte lietsoa sellaista vihaa ihmisissä -
puhukaa tuohon malliin ja onnistutte siinä.
Meidän presidenttimme, meidän "päällikkömme" -
on vedonnut Korkeimpaan oikeuteen.
Mitä se tarkoittaa?
Meidän on mentävä uudelleen oikeuteen.
Tätä on vaikea ymmärtää, Cinque. En itsekään ymmärrä tätä.
Sanoitte, että jos voitamme, pääsemme vapaiksi. - Ei.
Puhuin voitosta osavaltiotasolla. - Niin te sanoitte!
Sanoin, että voimme jatkaa jos voitamme osavaltion oikeudessa.
Niin te sanoitte!
Hyvä on! Niin minä sanoin, mutta sitä ei olisi pitänyt sanoa.
Minun olisi pitänyt sanoa... - En voi kääntää tuota.
Eikö mendessä ole sitä muotoa?
Ei. Joko sitä tekee jotain tai sitten ei tee. - Hyvä on.
Yritin sanoa... Kääntyykö? - Ei tuossa merkityksessä.
Yritä ymmärtää.
Cinque, kuuntele.
Mitä sanoin ennen tuomiota...
Asiat toimivat melkein aina niin. Melkein.
- Kyllä, Cinque. Mutta ei aina.
Ja niin tässä nyt kävi.
Minkälainen paikka tämä on?
Missä melkein tarkoitetaan sitä, mitä sanotaan?
Miten kukaan voi elää niin?
Herra John Quincy Adams -
Massachusettsin edustaja Yhdysvaltain kongressissa.
Herra Joadsonin mukaan te tunnette Amistadin afrikkalaisten pulman
Tietänette myös, että olemme edustaneet heitä menestyksellä.
Vaikka Van Burenia tuskin valitaan toiseksi kaudeksi -
hän on valittanut päätöksestä Korkeimpaan oikeuteen.
Kuten varmasti tiedätte -
Korkeimman oikeuden yhdeksästä tuomarista seitsemän omistaa orjia.
Me tarvitsemme teitä.
Nyt jos koskaan on aika heittää arkikuviot syrjään -
ja valmistautua taistoon.
Cicero vetosi kerran Claudiukseen Rooman puolesta sanoin:
"Koko sodan lopputulos riippuu yhdestä rohkeasta miehestä."
Tässä tapauksessa uskon, että se riippuu kahdesta miehestä:
Rohkeasta miehestä nimeltä Cinque ja teistä.
Kunnioittavasti, Roger S. Baldwin. Asianajaja.
Suokaa anteeksi, herra Tippings.
Onko Adams vastannut? - Mitä Cinque sanoi?
Hän ei puhu kanssanne. - Ei puhu?
Miten englannin opintosi edistyvät? Kuten minun mendeni, kaiketi.
Ymmärrän, ettet välttämättä halua ajatella tätä asiaa -
mutta oletko tajunnut, että olen sinun ainoa toivosi?
Ja sinä minun, koska toimistollani ei ole muita asiakkaita juuri nyt.
Tämä olen minä. Näetkö? Näetkö miten tämä toimii?
Ja tämä on minulle.
Lisää tappouhkauksia.
Joissakin on jopa allekirjoitus, asiakkailtani.
Pitäisi kai sanoa entisiltä asiakkailta.
Olemattomasta asiakaskunnasta on vielä yksi seuraus.
Olen vapaa istumaan tässä niin pitkään kuin tarve vaatii.
Sen sanan sinä ymmärsit, eikö totta? Vapaa.
Ei sitten muuta kuin istutaan.
Cicero vetosi Julius Caesariin.
Claudius syntyi vasta sata vuotta myöhemmin.
Yhdessä osuitte oikeaan.
Onko tuo Cinque? - Kyllä, herra presidentti.
Avatkaa sellin ovi.
Adams ei ole toistaiseksi ryhtynyt tositoimiin orjuutta vastaan.
Kuinka vanha hän oikein on? - Liian vanha tositoimiin.
Hän kuulemma nukkuu kongressin istunnoissa.
Unelias kongressiedustaja, mitätön lakimies... Mitä vielä?
Minkähänlaista se on? - Mikä?
Jäädä ikuisesti oman isänsä varjoon, teki mitä hyvänsä.
John Quincy Adams muistetaan vain toisen nimensä ansiosta.
Onko mitään niin säälittävää kuin entinen presidentti?
Puhuin John...
Cinque käski kysyä -
oletteko pohtineet tuomiovalta-asiaa. - Mitä?
He valtasivat laivan merellä -
joka ei kuulu Espanjan eikä Amerikan alueisiin.
Miten sopimus voi päteä?
Sopimuksessa ei puhuta tuomiovaltarajoituksista.
No? - Cinque kysyy kuitenkin miksi.
Koska minä sanoin niin.
Anteeksi. - Niin?
Jos Cinque on Ruizin ja Montesin omaisuutta -
miten Amerikan ja Espanjan välinen sopimus liittyy asiaan?
Sopimus kattaa myös Amerikan ja Espanjan kansalaiset.
Kiitos.
Hyvä kysymys.
Onko Englannilla ja Länsi-Afrikalla sopimuksia -
ohi Espanjan ja Amerikan välisten sopimusten? - Ei.
Onko Englannilla ja Amerikalla sopimuksia ohi... - Ei.
Amerikalla ja Länsi-Afrikalla? Espanjalla ja Länsi-Afrikalla? - Ei!
Connecticutin osavaltiolla ja Länsi-Afrikalla? - Ei, ei ja ei!
Lopettakaa jo!
Avatkaa kahleet.
Minulla on tiukat määräykset... - Avatkaa kahleet.
Kyllä, herra presidentti.
Tämä on phalaenopsis, Kiinasta tuomani orkidea.
Tämä on esikko englantilaisesta puutarhasta.
Tämä lilja on Etelä-Ranskasta.
Ja ruusupuska suoraan... Washington D. C:stä -
mutta älä kerro kellekään.
Siitä vaan.
Paavalinkukka. Sitä ei ollut helppo saada.
Ymmärrätkö, että joudut Korkeimpaan oikeuteen?
Tiedätkö miksi?
Siellä meidät tapetaan.
Ei. Tai voi siinä niinkin käydä mutta en tarkoittanut sitä.
On tärkeämpikin syy -
ainakin meidän mielestämme.
Tiedätkö, kuka minä olen? Onko kukaan kertonut minusta?
Kyllä. - Mitä he kertoivat?
Olette päällikkö. - Olin kerran.
Päällikkö on aina päällikkö, jopa kuoltuaan.
Olisipa se täälläkin totta.
Sitä yrittää toimia viisaasti ja ajaa kyläläistensä etuja.
Sitä yrittää "tappaa leijonan".
Ikävä kyllä, viisaus ja vahvuus eivät aina riitä.
Eikä aikaakaan kun on jo liian myöhäistä.
Kuuntele, Cinque.
Viemme tapauksesi tämän maan korkeimpaan tuomioistuimeen.
Vastassamme on leijona, joka uhkaa repiä tämän maan kahtia.
Meidän ainoa aseemme on kivi.
Sinä et tietenkään halunnut tämän taiston keskipisteeseen -
kuten en minäkään, mutta tässä sitä ollaan olosuhteiden pakosta.
Ja koko maailma katsoo meitä. Mikä nyt neuvoksi?
Auttaako hän meitä? Hänellä on enemmän kysymyksiä kuin vastauksia.
Mitä hän sanoi? - En saanut selvää.
Cinque, olen nyt täysin rehellinen. Se on ainoa vaihtoehto.
Valmistan sinua, selitän sinulle -
että edessämme oleva tehtävä on äärimmäisen vaikea.
Me emme mene oikeuteen yksin. - Emme todellakaan.
Meillä on oikeus puolellamme. Ja oikeudenmukaisuus.
Ja herra Baldwin.
Tarkoitin esi-isiäni.
Kutsun heitä kaukaa menneisyydestä, aikojen alusta -
ja pyydän heidän apuaan.
Saan heiltä voimaa.
Heidän on tultava, koska heidän olemassaololleen ei ole muuta syytä.
Arvoisat tuomarit.
Minulle on suuri lohtu, että kollegani herra Baldwin -
on esittänyt kantamme niin pätevästi ja tyhjentävästi -
ettei minulle jää paljon lisättävää.
Mutta miksi me olemme täällä?
Miten on mahdollista, että yksinkertainen omistuskiista -
päätyy Yhdysvaltain Korkeimman oikeuden käsiteltäväksi?
Pelkäämmekö, että alemmat oikeus- asteet eivät huomanneet totuutta?
Vai pelkäämmekö sisällissotaa niin valtavasti -
että tämä vaatimaton juttu on saanut suunnattoman symboliarvon?
Tekeekö pelko meistä niin sokeita, ettemme näe totuutta?
Totuus on ajettu pois tämän asian käsittelystä kuin orja -
jota on piiskattu tuomioistuimesta toiseen, kurjana ja epätoivoisena.
Se ei johdu vastapuolen lainopillisesta viisaudesta -
vaan presidentin pitkästä, vaikutusvaltaisesta kädestä.
Tämä tuomioistuin ei ole koskaan käsitellyt tärkeämpää asiaa -
koska tässä on kyse ihmisluonteesta.
Nämä ovat kopioita ulkoministeri John Forsythin -
ja Espanjan kuningattaren välisestä kirjeenvaihdosta.
Pyydän teitä perehtymään näihin harkitessanne päätöstänne.
Minua kiinnostaa lähinnä yksi sanapari, joka toistuu usein.
Kuningatar mainitsee toistuvasti "epäpätevät tuomioistuimemme".
Kysynkin, mikä häntä miellyttäisi enemmän?
Tuomioistuin, jonka päätös olisi afrikkalaisten vastainen?
Tuskin, ja selitys seuraa tässä.
Kuningatar haluaisi tuomioistuimen, joka toimisi kuten ne -
joilla tämä lapsi leikkii Espanja-nimisessä satumaassaan.
Tuomioistuin, joka tottelee, jolla voi leikkiä kuin nukella.
Tuomioistuin, josta oma presidenttimme -
Martin Van Buren olisi ylpeä.
"Executive Review" on presidentinkanslian julkaisu -
jota te kaikki varmasti luette. Niin presidentti ainakin toivoo.
Tuoreessa numerossa on artikkeli -
jonka on kirjoittanut nimimerkki "Etelänmies".
Voisiko se olla John Calhoun, entinen varapresidenttini?
Hän toteaa, että sivistyneissä yhteisöissä jokin osa on aina -
hyötynyt toisen kansanosan työstä.
"Näin on ollut jo Raamatun aikoina ja historiankirjat sen todistavat."
"Paratiisissakin toinen luotiin toisen alamaiseksi."
"Orjuutta on aina ollut, eikä se ole syntistä eikä moraalitonta."
"Orjuus on ihmiselle yhtä luonnollista kuin sota."
"Se on sekä luonnollista että väistämätöntä."
Olen valitettavasti eri mieltä kuin "Etelänmies" ja presidenttimme.
Ajatukseni voi kuulostaa vallankumoukselliselta -
mutta mielestäni ihmisen luonnollinen olotila on vapaus.
Vapaus.
Todisteena siitä olkoon se vimma, jolla mies, nainen tai lapsi -
puolustaa riistettyä vapauttaan. Hän tuhoaa vihollisensa -
ja yrittää kerta toisensa jälkeen, keinolla millä hyvänsä -
päästä kotiin.
Cinque, nousetko ylös.
Tämä mies on musta, kuten kaikki näemme.
Mutta näemmekö muuta, mikä on yhtä totta?
Että hän on ainoa todellinen sankari tässä huoneesssa.
Jos hän olisi valkoinen, hän ei taistelisi täällä elämästään.
Jos hän olisi valkoinen, hän ei kykenisi edes seisomaan -
koska hänelle myönnetyt mitalit olisivat niin painavia.
Hänestä kirjoitettaisiin lauluja ja kirjoja.
Hänen tarinaansa kerrottaisiin kouluissa.
Hänen nimensä olisi yhtä tuttu lapsillemme kuin Patrick Henryn.
Mutta jos Etelä on oikeassa -
mitä virkaa on dokumentilla nimeltä itsenäisyysjulistus -
ja sen puheilla tasa-arvosta -
vapaudesta ja muusta?
Mitä me sille teemme? Minulla on vaatimaton ehdotus.
Juttelin eräänä iltana ystäväni Cinquen kanssa.
Hän oli luonani kylässä. Me istuimme kasvihuoneessa.
Cinque selitti minulle -
että joutuessaan toivottomaan tilanteeseen -
mendet kutsuvat esi-isiään apuun.
Perinteitä.
Mendet uskovat, että esi-isän henki on täällä jos sitä voi kutsua.
Ja esi-isien viisaus ja voima auttavat kutsujaa.
James Madison, Alexander Hamilton -
Benjamin Franklin, Thomas Jefferson -
George Washington -
John Adams...
Olemme pitkään pelänneet pyytää teidän apuanne -
peläten, että meidän suuresti arvostama yksilöllisyytemme -
ei olekaan yksinoikeudella meidän.
Olemme ehkä pelänneet, että se tulkittaisiin heikkoudeksi.
Mutta ymmärrämme viimein, että siitä ei ole kyse.
Me ymmärrämme nyt, meidät on pakotettu ymmärtämään -
ja olemme iloisia siitä ymmärryksestä -
että me olemme yhtä kuin oma menneisyytemme.
Tarvitsemme teidän voimaanne ja viisauttanne -
selvitäksemme peloistamme ja ennakkoluuloistamme.
Antakaa meille rohkeutta toimia oikein.
Entä jos se tarkoittaa sisällissotaa? Tulkoon sota.
Ja olkoon se Amerikan vallankumouksen viimeinen taisto.
Minulla ei ole muuta sanottavaa.
Asiassa syyttäjä vastaan Amistadin afrikkalaiset -
tuomioistuin toteaa, ettei vuoden 1795 sopimus Espanjan kanssa -
johon syyttäjä on nojannut, ole pätevä tässä tapauksessa.
Vaikka sopimuksen kohdassa yhdeksän sanotaan selvästi -
että kaapatut laivat lasteineen on palautettava omistajalle -
ei ole näytetty toteen, että se koskisi näitä afrikkalaisia.
Meille jää vaihtoehdoksi se, että he eivät ole orjia -
eivätkä siten kauppatavaraa -
vaan vapaita yksilöitä, joilla on tiettyjä oikeuksia.
Niihin kuuluu oikeus kapinoida vapaudenriistäjiä vastaan.
Yhdellä eriävällä mielipiteellä tuomioistuimen päätös on -
että vastaajat on vapautettava välittömästi -
ja palautettava koteihinsa Afrikkaan, mikäli he sitä haluavat.
Hyvää työtä. - Kiitos.
Mitä te sanoitte heille?
Millä sanoilla saitte heidät puolellemme?
Sinun sanoillasi.
Se suojelee teitä.
Kiitos, Baldwin.
Kiitos...
...Seingbe.
LOMBOKON ORJALINNOITUKSEN VAPAUTUS
Tulta!
Linnoitus on evakuoitu. - Tulta.
Tulta!
William Henry Harrison voitti vaaleissa Martin Van Burenin.
Hänestä tuli Yhdysvaltain 9. presidentti.
Sanelen kirjeen, vänrikki.
Yhdysvaltain ulkoministerille John Forsythille.
Parahin herra Forsyth.
Minulla on ilo ilmoittaa teille, että te olette oikeassa:
Sierra Leonessa ei ole mitään orjalinnoitusta.
Miten kaunis!
Kuningatar Isabella kiisteli Amistadin asiasta -
vielä seitsemän Yhdysvaltain presidentin kanssa.
Liittovaltion armeijan tappio Atlantassa 1864 -
kaatoi lopullisesti hänen toiveensa "korvauksista".
Cinque palasi Sierra Leoneen,
jossa käytiin sisällissotaa.
Hänen kylänsä oli tuhottu -
ja hänen perheensä oli poissa.
Heidät oli luultavasti myyty orjiksi.